Головне управління ДПС у м. Києві інформує, що положеннями п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України (далі – ПКУ) визначено, що прийняття податкової декларації є обов’язком контролюючого органу.
![]() |
Маєте Телеграм? Два кліки - і ви не пропустите жодної важливої юридичної новини. Нічого зайвого, лише #самасуть. З турботою про ваш час! |
Читайте також: "Види діяльності, при здійсненні яких обов’язкове застосування РРО/ПРРО"
У той же час є випадки, коли звітний документ заповнено з порушеннями його оформлення, при цьому однакові помилки допускаються як в звітності, наданій на паперових носіях, так і поданій в електронному вигляді.
Наголошуємо, що податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм п. 48.3, 48.4 ст. 48 та абзаців першого – третього п. 49.4 ст. 49 ПКУ. По кожному такому випадку контролюючий орган зобов’язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови в терміни, визначені п. 49.11 ст. 49 ПКУ.
Для уникнення порушень при оформленні звітних документів пропонуємо ознайомитися з найпоширенішими з них, а також способами їх упередження:
1. Подання податкової декларації з недостовірним зазначенням обов’язкового реквізиту «інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід’ємною частиною», або відсутність таких додатків.
Для звітності, яка формується та надсилається за допомогою електронних сервісів, існує відповідний автоматизований контроль, під час якого платник отримує відповідне екранне повідомлення та оперативно може відреагувати, проставивши відповідні позначки в декларації або сформувати необхідний додаток.
Особливість такої помилки для юридичних осіб полягає в тому, що під час формування звітності з податку на прибуток, обов’язковим додатком до якої відповідно до п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України (далі – ПКУ) є фінансова звітність, яка не подається у складі пакету. Для такої звітності не реалізовано відповідну автоматизовану перевірку.
Наголошуємо на необхідності проведення самостійного контролю за поданням звітності з податку на прибуток, при цьому звертаємо увагу на вимоги абзацу третього п. 49.4 ст. 49 ПКУ: у разі надання основного звіту за допомогою електронних сервісів фінансова звітність може бути надана лише в такий спосіб.
2. Подання податкової декларації з недостовірним зазначенням обов’язкового реквізиту «звітний (податковий) період» (не відповідає обраному режиму оподаткування).
Така помилка полягає в тому, що суб’єктом господарювання подається звітність з податку, платником якого він не являється.
Наприклад, платник перебуває на загальній системі оподаткування, а подає звітність з єдиного податку, або навпаки. Для юридичних осіб існує ризик надати звіт неприбуткової організації замість декларації з податку на прибуток.
Для упередження такої помилки необхідно перед тим, як формувати та направляти звіт, перевірити облікові дані та, за можливості, отримати витяг з відповідного реєстру.
3. Невідповідність чинній формі.
Так, суб’єктом господарювання подається звітність за формою, що втратила чинність.
Звертаємо увагу, що така помилка виникає виключно у разі подання звіту в паперовій формі, насамперед, засобами поштового зв’язку.
Слідкуйте за змінами в податковому законодавстві та доєднуйтеся до системи електронного документообігу.
4. Подання податкової декларації за звітний (податковий) період, який не є базовим.
Наприклад, суб’єктом господарювання подається квартальна або місячна звітність, при цьому базовим звітним періодом для такої декларації є рік.
Часто платник замість періоду «три квартали» вказує «третій квартал», замість «перший квартал» вказує «березень» тощо.
Для упередження такої помилки, перед тим, як формувати та направляти звіт, з’ясуйте, чи потрібно в такому звітному періоді його подавати.
5. Подання податкової декларації до контролюючого органу, в якому платник не перебуває на обліку.
Така помилка виникає в більшості випадків у суб’єктів господарювання під час подання звітності з місцевих податків (акциз, рента, екологічний та земельний податки тощо). Нагадуємо, що перед формуванням та поданням такої звітності необхідно перевірити облікові дані, зокрема, наявність об’єктів оподаткування за неосновним місцем обліку.
Досить часто така помилка виникає у фізичних осіб – громадян під час подання декларації про майновий стан і доходи. Наголошуємо, що у разі зміни місця проживання фізична особа повинна надати контролюючому органу форму № 5ДР з інформацією про такі зміни.
Звертаємо увагу, що відповідно до положень ст. 47 ПКУ відповідальність за подання недостовірної інформації в документах звітності несе платник податків.